Policija! Odprite vrata, prosim!
Ati, zbudi se, zbudi se!
Policija, odprite!
Fak.
Iti morava.
Obuj se.
Odprite!
Drekač je bil z mano, potem pa mi je ukradel Chanelovo torbico!
Ni bila ponaredek!
Imam Chanelove mokasinke, ki jih obožujem, zato vas razumem.
Takoj odprite, prosim.
Zakaj to počnem? –Nehaj spraševati.
Dobro, dobro.
Prekleto. –Kaj pa je?
Prekleto.
V platnicah svetega pisma, je naslov v Santa Feju.
Sedi v taksi in se odpelji tja. –Ne!
Bolje to kot socialna služba.
Zaupati mi moraš. Poglej me.
Vem, da nisem najboljši oče na svetu,
vendar te imam rad.
Prekleto. Hej!
Zakaj pa to? –Ker vse zajebeš!
Na tla! Na tla!
Ne upiram se! Ne upiram se!
DrSi in Partis predstavljata POPOLNA DRUŽINA
Živjo! In dobro jutro.
Vas še niso povabili na rančerski zajtrk?
No, prijatelji, na ta sijajen dan se vam je nasmehnila sreča.
Kajti … –Si dobro?
Nagibaš se. –Sedlo je ameriško.
Ne morem sedeti naprej kot Anglež.
Kavboji se nagibajo na zadnji del sedla.
Si dobro? –Ja. Mislim.
Veš, ne potrebujemo prizora na konju.
Rad bi ga posnel. Pomemben je.
Zgledaš bolj možato. Vse je bolj veličastno.
To pa. –Se norčuješ?
Izvolite. –Hvala. Najlepša hvala.
Pravi kavalir ste, res.
Bog ve, da jih tukaj primanjkuje.
O, bog.
Nehaj se spogledovati z njim.
Čudno se počuti in še hetero je.
Ne. Ti se počutiš čudno. Gej je.
Vsi se počutimo čudno, ker zgledaš kot čudaška starka.
Ne, ti si čudaška starka.
Ti nekaj povem?
Lahko bi delal za Rachel Ray, ki je prijazna.
Začnemo s prvo vrstico?
Z veseljem.
Družba, začenjamo.
Umakni se, sinko.
To je baskovski lopar,
ki sem ga uporabil kot pladenj za tapase.
Polnjene paprike piquillo rad postrežem na konju.
Ni nujno, da vaquero zajtrkuje na velikem ranču.
Ko se vrnemo,
vam bom pokazal, kako boste to sijajno hrano
pripravili v svoji majhni kuhinji.
Postrezite si, prijatelji.
Manny, jebač stari, nisem te videl.
Te besede ne smeš uporabiti.
Rez.
Odstranite lončevino. Fuj.
In galvanizirano pločevino.
In, prosim, odstranite rutice iz kelihov.
Ti, mladi mož, usmeri kamero v tisto smer.
Poglej ga. Kot gejevski Butch Cassidy je,
le da ni možat.
Ko bi le imeli producenta,
ki bi razumel, da so predmeti v vesolju. Mar ne bi bilo krasno?
Ko bi le ti hodil na sestanke in nam sporočil svoje želje!
Ampak potem bi zamajal svoj strogi urnik
popivanja in masturbiranja.
Sta takšna tudi doma?
Ne, doma se ne razumeva tako dobro.
Zakaj ga ne zapustiš? –Verjetno ga bom,
ampak del mene bi rad gledal, kako umira.
Imava lahko premirje? –Ja. Hvala.
Končno. –Končno?
Kdaj si še prosil za premirje?
Se zavedaš, da začenjaš prepir zaradi premirja?
Mislim, da si manipulant in pasivno agresiven.
Premirje se začne zdaj.
Moji najljubši Mehičanki. "Me llamo Mexico".
Pravkar smo se vrnili iz Machu Picchuja.
Tam ni nič. Ni me navdušilo.
Ne. Podobno je vasi Kremenčkovih.
Je to vse? To je vse?
Ni me navdušilo. Nič zvezdic. –Kaj ti je všeč?
Tematski park Epcot.
Bobby Flay. Všeč mi je kot človek.
Eden mojih boljših prijateljev je. –Nikar me ne razumi napak.
Čudovit obraz ima …
In sijajno samozavest.
Ste iz L.A.-ja? –Župan sem.
Kaj ste rekli? –Santa Feja. –Odlično.
Tako blizu sirijske meje.
Slišali smo strele. Ljudje so kričali. Strašno.
Toda piščanec za'atar
je bil nekaj najboljšega! Sline so se mi cedile.
Vaju kriki otrok niso motili?
Jabolka in pomaranče. –Jesti je treba.
Mesto svete vere je. Santa Fe.
Lepo. Čudovito.
Rekla sem: Hej, bedak,
to torbico mi je dal klinčevi dalajlama.
Dame in gospodje, skupaj nazdravimo
najboljšima gostiteljema v Santa Feju.
Kaj pa govorim? Na svetu. Paul, Erasmus.
Če smem zmotiti, g. Župan
Nikar ne pozabimo majhnih ljudi,
vseh čebelic delavk, kdorkoli že so.
Na majhne ljudi. –Na zdravje!
Pravi kreten sem.
Ljubim enega. Tako rekoč.
Na zdravje. –Na zdravje! Dvojni čin!
To je Santa Fe, ne? Malce grob je.
Ne prenesem več turkizne barve.
Malce preveč je je. Ne zamerite, zgledate odlično.
Hvala. –Živjo, kdo si pa ti?
Oh. Erasmus.
Nekdo ne zna črkovati mojega imena. "Dragi Arosmus,
to je tvoj vnuk."
Je … Je tvoj oče tukaj?
Je bil tu? Je odšel?
Kako ti je ime? Imaš ime?
Lahko dobimo še en stol, prosim?
Prosim.
Imaš samo to s sabo?
No, ima Sveto pismo.
Nekaj denarja. In vrečko kokaina.
Samo to potrebujemo v življenju, ne?
Nobenih oblačil nimaš.
Poklicala bom v trgovino. Zaprli bodo.
Fino.
Družba, kot kaže, je ta dečko moj vnuk.
Sandy Koufax je imel ogromnega.
Res? –Ogromnega. Legendarnega.
Legendarno velikega tiča. –Je to res?
Ja. Za Juda. –Oprostite.
Vnuka imaš? –Neverjetno, ne?
Poglej, vse je naravno.
Šele pred nekaj leti sem izvedel, da imaš sina.
Odtujil se je. Saj sem ti povedal zanj. –Ne, nisi.
No, v 1980-ih, ko sem eksperimentiral,
sem imel zvezo z žensko in dobila sva otroka.
Fuj. Hotela ga je obdržati.
In … Vse je zelo nejasno.
Verjetno sem bil zadet z metakvalonom.
Se ga spomniš? Kakšen šus.
Preden si prišel ti, dragi,
sem imel sina po imenu Bo.
Vrgli so ga iz šole in se je zafiksal.
V New Yorku je ob izdaji moje knjige vzel prevelik odmerek.
Ne! Nerodna reč. –Res je bila. Anna Wintour je bila tam.
Počakaj. Kje je njegov oče?
Na listku piše, da je v zaporu. Ja, v zaporu.
Torej bo stanoval z nama? –Imej ga na očeh.
Ne moreva imeti otroka.
Še za tisto podgano terierja nisva mogla skrbeti.
Hvalabogu, da ga je odnesel kojot in rešil težavo! Otrok je preveč.
Pomiri se. Prepričan sem, da se bo oglasila socialna
in nama povedala, kako naprej.
Vzemi eno svojih tablet. –Kar ti jo daj.
Saj res. Kaj bova s tem?
Ne jemljem več kokaina, ampak škoda bi ga bilo vreči.
Lahko ga dava Tatjani za dobrodelno dražbo.
Odlično. –Šalim se. Zaprli bi naju.
Ti ga povlečem?
Goste imava. –Ja, prav imaš.
Lahko noč. Najlepša hvala.
Vsi odhajajo, da boš lahko poskrbel za otroka.
Nikar ne odhajaj, Kate.
Jutri grem na beljenje zob.
Vsi odhajajo.
To je najslabše, kar se mi je zgodilo.
Povej, kaj bi, pa ti bova pripravila.
V Taco Bell bi šel.
Pojdimo v kuhinjo. Mogoče bi …
Ne dotikaj se me! –Nič hudega ni.
O, bog. O, bog. O, bog.
Lahko utihneš za hip?
Takole boš naredil.
Županu boš dal šilce mezcala.
Urednico "El Decorja" boš povabil na ples,
jaz pa bom naročil Gustavu, naj zaigra tango.
Tino bo malega divjaka peljal v Taco Bell.
Nato boš šel k vratom in vse povabil nazaj,
ker si mi kupil rojstnodnevno torto.
Peli bomo in še kokain imamo.
Že, ampak nisem je kupil in nimaš rojstnega dneva.
Imaš ga.
Pojdi, pojdi. –Hej, družba!
Imam kokain in rojstnodnevno torto!
Na tej točki rečeš:
Erasmus, sijajno je!
Kot v hotelu s petimi zvezdicami!
V tej pižami sem kot kreten.
Dobro. Pridi, spat bo treba.
Naj pustim luči prižgane ali ne?
Vseeno mi je. –Hej, ne govori tega.
Vedno moraš strastno sprejeti
vsako odločitev v življenju.
Lahko noč.
Vrata bova zaklenila. Bojim se ga.
Meni se zdi srčkan. –Res?
Tudi za Jeffreyja Dahmerja so tako govorili,
dokler jih ni posilil in pojedel.
Gotovo je tukaj samo začasno.
In če ni?
Bi bilo to tako slabo?
Moji starši so bili pijanci.
Šele pri enajstih sem dojel, da očetu ni ime
"klinčev pankrt."
To šalo si mi že povedal.
Oprosti. Poskusil se bom domisliti česa novega.
Hvala.
Grozna starša sta bila. Jaz nočem biti tak.
Saj te nihče ne prosi. –O, bog.
Mislim, da se me nekaj loteva.
Kaj pa? –Panika.
Ne bi smel šmrkati. Res sem gnoj.
Vzemi tableto. –Saj sem jo.
Urednica "El Decorja" je plesala, kot da ji gre za življenje.
Če bi odšla prej, bi bila zabava prava polomija.
Pojdiva pogledat, ali je v redu.
Kdo? Urednica? –Ne, otrok.
Trdno spi.
Vseeno poglejva, da ni česa ukradel.
Kaj za vraga?
Hej, mali! Kako mu je že ime?
Stokrat sem ti že rekel, da ne vem.
Mali!
Naj pokličem policijo?
Ni treba, vse so tukaj. Na varnem.
Ne sprašujem zaradi tvoje zbirke lutk,
ampak zaradi otroka. –Paul.
Eden naj gre v mesto in se razgleda.
Misliš jaz? –Eden mora ostati doma.
Misliš ti?
Erasmus.
Hvalabogu.
Nekaj moram spiti. O, bog.
Hej.
Hej, hej, ne boj se.
Prestrašil si naju. –Pusti me, peder.
Kaj je rekel odvetnik?
Nič, samo to, da je oče v priporu,
mati pa mrtva.
Poslali bodo nekoga iz socialne službe.
Ne moreva imeti mulca. Ne marava jih.
Ne kliči ga mulec. Otrok je, ne pa mula.
Raje bi imel mulo. Mladički so srčkani.
Ne bodo te obiskovali, ko boš sam in osamljen.
Ali nisi organiziral dobrodelne prireditve za mehiške otroke?
Rad pomagam otrokom v abstraktnem smislu,
nočem pa jih imeti doma.
Kakor koli že, poslati ga morava v šolo.
Res? –Ja, tak je zakon.
Čez dan ne bo v hiši.
Živjo. –Živjo.
Tega mladega moža bi rada vpisala v šolo.
Lepo. Kako mu je ime?
Oprostite, prosim.
Torej si odkril eno mojih najljubših napravic.
Zelo je zabavno. Poglejva.
Mogoče bi malce spremenil izraz na obrazu?
Premakni se. Lahko si z mano, če hočeš.
Narediva eno veselo …
Eno jezno …
Eno trapasto …
In eno, ko gledava nekam srednje daleč
ter sva zamišljena.
Sledi malo nerodnega čakanja.
Poglej. Smešna sva.
Kaj bi zdaj počel?
Boste imeli zabavo?
Ne.
Kje si bil?
V montirnici.
Skušal sem narediti nekaj pametnega
iz tvojega norega dolgovezenja.
Paul, poznaš tisto ogromno prodajalno,
Way Mart ali Mall Mart na ulici Cirrillos?
Seveda. Njeni lastniki so nori konservativci.
Ne kupuj tam. –Doživel sem nirvano.
Vse je bilo tako poceni.
Opilo me je.
Tako te je opilo kot tisti velik kozarec tekile?
Ja. Ampak drugače.
Spati bi moral. –Zakaj?
Ker je dve zjutraj.
Saj nima pouka.
Vem, ker ga nisva vpisala v šolo.
Ne veva, kako mu je ime.
Spij tekilo.
Utrujen sem.
Hej, mali.
Vem, da se zabavaš, vendar je že zelo pozno.
Ugasni televizijo in pojdi spat.
Hvala.
Se vidiva.
Se jeziš name?
Paul?
Boš spil kozarček?
Čaj.
Si videl fotografijo za ovitek?
Ja, sem.
Kakšna se ti zdi?
Ravno zato me potrebuješ.
Resnično bi mi moral pokazati fotografije,
preden izbereš naslovnico,
ker si na tej videti kot bi bil prizadet.
Nobeno bitje v naravi se ne smeji tako močno.
Jaz se. Ko me spraviš v smeh.
Okruten si.
V kotličku vre. Recimo.
Klinc gleda čaj.
To!
Živjo. –Torej je mali prišel do tebe.
Ja, je. Tukaj je, z mano.
Sem si ga pripeljal?
Seveda. Rad bi te videl.
Si zmešan? Takega me ne sme videti.
Ne trapaj.
Boš bonbon?
Na tla si vrgel. –In?
Tega ne počnemo.
Poberi.
Ne vodi ga sem. Pokvaril se bo.
Kot da tega niso naredile že tvoje odločitve.
Hej, tega ne bom poslušal od tebe.
Pa boš poslušal, mladi mož,
ker s Paulom skrbiva za tvojega otroka.
Kdo je Paul? –Moj moški prijatelj.
Že deset let.
Ti kaj ni prav? –Ne.
Kakor koli že,
pripeljala sva ga, da se bosta videla
in da boš videl, da lepo skrbiva zanj, ko te ni.
Prosim.
Zakaj bi se ti zahvaljeval?
Kje si bil, ko sem imel deset let?
Takrat bi te potreboval.
Zdaj prideš sem, z ruto okoli vratu,
in misliš, da si junak?
Reče se ji ovratna rutica.
Nisi junak najine zgodbe.
Zadnje upanje si.
Počakaj. Kako mu je ime?
V Svetem pismu piše. –Kaj?
Kot kaže, otrokom danes ne dovolijo obiskov.
Ampak gospa na začetku je rekla …
Brez dodatnih dokumentov.
Imam krasno zamisel.
Pojdimo igrat igrice,
potem pa na sladoled.
Ja. Ali pa gremo v muzej Georgie O'Keeffe,
potem pa na solato.
To! To! –To! Jebi se!
Saj si videl, ne? –Dober strel! Dober!
Oprosti, ljubica.
Pregrinjal ne zlagamo. Preveč imenitno zgleda.
Radi imamo vsakdanje, zato ga le položimo,
kot bi počivala ženska. Takole.
Ne sme se videti, da ste vložili veliko truda.
Tako je. Ne sme zgledati, kot da ga je nekdo položil tja.
Takole mora biti. –Kot da se je pojavilo.
Ja. Kot … –Cista.
Mavrica ali … –Rakava celica.
Divji cvet.
Popolno. –Ni prav.
Oprosti nama. Oprosti.
Poglej, Sveto pismo.
Od Boja. Se spomniš? Rekel je, da je pustil sporočilo.
Saj res, oprosti. Mislil sem, da si našel Boga.
"Bo tukaj. Se me spomniš? To je tvoj vnuk.
Mama je mrtva. V težavah sem/v zaporu.
Skrbi zanj. Angel je."
Res ima nekaj proti členom.
Angel …
Ti je ime Angel?
Zakaj nama nisi povedal?
Ni mi všeč. –Nihče ne mara svojega imena.
Si predstavljaš, kako sem se počutil prvi dan v šoli,
ko me je učitelj poklical Erasmus Dickey Brumble?
Kaj je narobe z Angel? –Gejevsko ime je.
Samo malo.
Kakšno ime ti je všeč?
Bill.
Torej boš Bill.
Ne moreš mu kar spremeniti imena, ker si on to želi.
Zakaj pa ne? –Ja, zakaj ne?
Prav, naj bo, Bill si. Eno vprašanje.
Zakaj nama že takoj nisi povedal, da bi hotel biti Bill?
Ker sem se šele zdaj spomnil.
Skušal sem se spomniti imena.
Ni vseeno?
Ni, ker sta minila že dva tedna
in ga kličeva mali. Niti v šolo ga nisva dala.
Nič hudega, ampak od zdaj naprej govori z nama.
Ja, govori z nama. –Nehaj, nehaj, nehaj!
Ne delaj tega! Ves čas to počneš!
Pred snemalno ekipo in mulcem
sem videti kot kreten!
Ime ima. Ime mu je … Oprosti, kako že?
Bill!
Paul? Paul, počakaj, potrebujemo te.
Lahko naredite izjemo v mojem primeru?
Mogoče bo pomagalo, če vam povem,
da mi je ime Erasmus Brumble.
Vodim kulinarično oddajo in … Oh, klinc.
Pri Taco Bellu nimajo dostave, Paul pa se ne oglasi.
Živjo, Paul, jaz sem.
Zelo prepričljivo si povedal svoje.
Prosim, pridi domov.
Pripravil sem cochinita pibil z domačo tortiljo.
Ponudil sem ti, da bom skuhal karkoli
iz najboljših sestavin pod soncem.
Taco Bell …
Prav, prav. Kapituliram.
Drek.
Rakun je.
Poleg rjave, kvadratne stavbe je.
Na strehi ima majhna polena.
Če še nisi opazil,
si opisal vsako hišo v klinčevem Santa Feju.
Tamle je! –Krasno.
Lepo, da sva ga našla. V Taco Bell.
Pridi, pridi!
Dobrodošli v Taco Bellu. Jaz sem Leticia. Želite, prosim?
Živjo, Leticia. Jaz sem Erasmus
in to je moj vnuk Bill.
Lahko dobim Crunch Wrap Supreme s slanino in Nachos Bell Grande?
Seveda.
In kaj boste vi, gospod?
Oprostite, očaran sem
nad različnimi kulinaričnimi možnostmi.
Cheesy Gordita Crunch.
Fiery Doritos Locos Tacos Supreme.
Saj je kot mehiški džez.
Ste vi Erasmus Brumble? –Res sem.
Slišala sem, da ste nas poklicali.
Obožujem vaše knjige in vašo oddajo.
Kaj počnete pri nas?
No, če imate radi moje knjige in oddajo,
kaj vi počnete tukaj?
Boste kaj naročili?
Najprej bi si ogledal vinsko karto, prosim.
Ni se šalil.
Ti je všeč? –Oh, Bill, videl sem luč.
Kaj? –Pomisli.
Kdaj si bil najsrečnejši?
Enkrat z očkom,
ko sva šla v gore in streljala veverice.
Jaz sem zdaj, ko skupaj jeva taco.
Tako dobro je.
Gotovo bi lahko dobila boljšo mizo.
Kako dolgo že sediš sam v temi?
Deset let.
Odkar te ni bilo, je bilo strašno.
Z Billom sva jokala kot dež. Kajne, Bill?
Ne, ni bilo hudo. V Taco Bell sva šla.
Odpeketaj v posteljo, mali mož.
Ne moreva imeti otroka, če sva sama otroka.
To pa ni res.
Ti si še bolj otročji kot jaz.
Imam čut za igro? Imam.
Ti si moški.
Velik, postaven dedec iz paleolitika!
Govoriš o moji zadnjici.
Ne. Poglej me.
Imaš večje srce kot drugi.
Je vse v redu?
Ja, je.
Lahko dobim sladoled?
Seveda.
Kje pa je?
V zamrzovalniku v kuhinji.
Ni ga, pogledal sem.
V zamrzovalniku v garaži je! V garaži!
Na njem so magneti s Kevinom Costnerjem!
Kdo je Kevin Costner?
V tistem filmu je igral. Kako se mu že reče?
Saj je vseeno, ni pomembno.
Edini zamrzovalnik v garaži je.
Prav. –Lahko noč.
Bosta sladoled? –Ne, hvala.
Prav.
"Pleše z volkovi!"
Pripraviti mu morava kosilo.
Taco Bell.
Pica s salamo. –Ne.
Daj no, poglej. Ima …
Lomilce jezika, šale in še več zabave.
Ne.
O, bog.
Prav. Zadnja ponudba.
Kilogram žele bombonov za kosilo.
Sladkarije so za sladico.
Vse okuse ima.
Modrega.
Prosim.
Še strežemo zajtrk. –Kako dolgo?
45 minut. –Jebite se!
Je že minilo 45 minut? –Ne, samo dve.
Dvajset hrustljavih zvitkov s slanino, prosim.
Dvajset? –Dvajset.
Zakaj si jih vzel dvajset?
Ker jih bom zamrznil in vsako jutro odmrznil.
Ne bo šlo. In še čudno je.
Zakaj jih ne morem nesti v šolo v vrečki iz Taco Bella?
Ker sem pisal članke za revijo "Server".
Jo poznaš? –Ne.
Spelji se iz mojega avta.
Točaj pa reče: Ne? Ne veš?
Sprehodiš ga in vržeš nosorogu.
Zakaj si v usnjenih hlačah?
Te so bile od Roya Rogersa.
Čeprav ne verjamem v reinkarnacijo,
sem vse bolj prepričan, da sem v prejšnjem življenju
kradel živino.
Pravkar si rekel, da ne verjameš v reinkarnacijo.
Znam krasti živino. Ujel sem vola. –Še Ethel Merman ne bi ujel.
Bill, ti je tukaj všeč?
Povej jim, kdaj greš spat.
Kadar hočem.
Hočem, da sta Erasmus in Paul moja dedka.
Ti je všeč Erasmusova hrana? –Ne, zanič je.
Kje je tvoj oče?
V zaporu, ker je pretepel lajdro.
Od kje jih pobira?
Ni se šalil.
Kje pa je tvoja mama?
Zasvojenka je bila.
Neke noči je vzela preveč tablet.
Padla je z balkona.
Iz tretjega nadstropja.
Kje si bil, ko se je to zgodilo? –V sosednji sobi.
Dobra novica je, da sem spekel hruškov kolač.
Živjo.
Sem Melissa Enright. Iz socialne službe.
Živjo. Kar naprej. Kar naprej.
Hvala.
To je prvi izmed več obveznih obiskov
novomehiške socialne službe.
Sijajno.
Ko aretirajo očeta samohranilca,
socialna služba izvede preiskavo.
Tukaj je deset tednov.
V zaostanku smo. Je tukaj?
Kdo je to? –Erasmus, to je …
Melissa. –Melissa.
Iz socialne službe. –Drek.
Pozdravljeni, Melissa, Jaz sem Erasmus.
Bill je nekje tukaj. Ga nisi videl?
Ne vem, šele vstal sem.
Je kaj narobe? –Ne, Melissa.
Dobrodošli v najinem skromnem podeželskem domu.
Pristavil bom kavo.
Dobra je.
Dobro bo tudi, če bomo našli otroka.
Tukaj je.
Kjer ga včasih najdeva.
Živjo. –Rad vidi, da ga kličete Bill.
Vsako jutro me peljeta v šolo
in prideta pome vsak popoldan.
Oba? Oba prideta?
Po navadi Paul. Ne, vedno Paul.
Se je tukaj kaj zgodilo,
kar te je prestrašilo ali zmotilo?
Ne.
Si prepričan?
Kaj naj bi se zgodilo? –Pretep, kričanje?
Niti ne. –Niti ne?
Nisi prepričan? –Ne, ni se zgodilo.
Si videl kaj, kar te je zmedlo?
Ti je bilo neprijetno ob določenih dotikih?
Zdi se mi, da se je nekaj zgodilo,
a mi nočeš povedati.
Vse mi lahko poveš.
Vam lahko pokažem? –Seveda.
Nizki čevlji. Cop, cop, cop.
V njih si še nižji.
Niti centimetra gume nimajo. Čisto ravni so.
Je vse v redu? –Ja.
Velika soba.
Kaj pa to pomeni, hudiča? –Sovražim jo.
Oprostita …
Lahko prideta sem, prosim?
Je slišala, da sva ji rekla neumna mrha?
Upam, da ni našla pornografije.
Povečini pridem v grozne hiše.
Ko sem videla to, sem si rekla: Otrok ima srečo.
Ne smeta mu dati pornografije.
Že, toda ta je Paulova.
Kaj? Ne, ni. Samo nekatera.
Omarica je zaklenjena.
Če je ključ v ključavnici, potem nima smisla zaklepati.
Je to rekel Konfucij? –Ne, prav imate.
Iskal sem "ET-ja". –Bill!
Klasični Spielberg. Weaver of dreams.
Všeč mi je njegov svetleči prst.
Tako veš, da je vesoljec.
In po njegovem obrazu. –In po obrazu.
Bill, lahko malo počakaš?
"Sex Wars: Phantom Ass."
To je bila samo faza.
Ja, obožujem Vojno zvezd.
"Gora Bareback?"
Vzamejo znan naslov
in ga malce nesramno spremenijo.
Izvirni film je tudi o gejih.
"Buttpluggerz." Vse bova vrgla proč.
Na spletu je veliko tega. Kaj sem pravkar rekel?
Se lahko oglasim še kdaj? –Ja, kadar koli.
Krasno, kajti vrnila se bom.
Hrepenimo po vašem obisku.
Pozno zjutraj je na splošno najbolje.
Še nekaj.
Zdi se mi, da bi morali Billu pripraviti
hranljive obroke,
ne pa kupovati hitro hrano, glede na vaš poklic.
Nisem kriv, on je. –Odličen nasvet.
Najlepša hvala za te besede.
Lep dan vam želim.
Kakšna čudakinja. –Ja.
Ima še kakšnega prijatelja izven šole?
Naju.
Zaposlene v gospodinjstvu.
Ekipo. –Kakšnega vrstnika?
No, Tina. –Dobro. Koliko je star?
24. –Ne, ne bo …
Napotila bi vaju
k razvojnemu terapevtu v Santa Feju.
Pravite, da je nor? –Ne, nikakor, kje pa.
Zdravljenja pomaga osebam,
ki so živele z nestabilno osebnostjo.
Mogoče bi jaz moral na zdravljenje.
Seveda, če menite …
Šali se.
Kakor koli že, čaka me nadvse pomembno
snemanje o pobiranju pridelkov.
Če ni nič drugega, bi se poslovil,
In če boste našli čas, da ga naučite črkovati,
seštevati in odštevati, bo to dovolj.
Neverjetno, pizda. –Samo svoje delo skuša opraviti.
Ne ona. Ti, bedak neumni.
Kaj? –Imeti bi moral prijatelje.
Po vsem, kar je prestal …
Kaj jo to briga? –Prosim?
Povedal si, da te ne zanima.
Vsak dan ga peljem iz šole.
Za to sem ti hvaležen, toda jasno si povedal,
da nočeš prevzeti odgovornosti.
Pa sem jo prevzel.
Ko je prišel, nisem vedel, kako bova zmogla.
Paul, zapomni si, kar si mi hotel povedati,
pa se bova pogovorila ob koktajlu.
Nekaj imam na kocki. –Kaj?
Ko je prišel sem, sem si rekel: Krasno!
Prevzeti bom moral vso odgovornost.
In glej, res sem jo.
Ne bom se vsak dan zgodaj zbujal,
ga budil, mu spakiral kosilo in pomagal pri nalogi.
Mimogrede, ja, nalogo ima.
Ti pa praviš, da nima nič opraviti z mano.
Veš, kaj? Dovolj imam tega, da sem tako besen.
Vdam se.
Kaj počnem? Snemati moraš.
Počakati ga moram.
Ne, Tino bo šel ponj. –Z mano bo šel.
Ne bodi mučenik. –O, bog …
Tega nisem pričakoval. Hodil sem na Wesleyan.
Moji sodobniki so stebri industrije.
Živeti bi moral v New Yorku in voditi Food Network,
ne pa sedeti v tej prašni pueblo
in paziti dečka iz "Izžarevanja".
Ja, in jaz sem hodil v Oxford in vsi moji prijatelji …
Hodil si v gostinsko šolo v mestu Oxford.
Kaj hočeš povedati? –Da je to nekaj drugega.
Kaj hočeš povedati?
Moji prijatelji iz šova "The Rachel Ray Show"
so me spet poklicali
in rekli, da me služba čaka, če jo hočem.
Prazna grožnja.
Počakaj, počakaj!
Kaj znava najbolje?
Piti in se prepirati. –Prirejati zabave!
Billu morava prirediti pravo rojstnodnevno zabavo.
Praznuje? –Saj je vseeno.
Osvežiti morava žanr.
Potrebujeva temo, nekaj osupljivega.
Mislil sem, da se prepirava.
Kaj?
Pozabite igrico pripni rep na oslička.
Raje ga pripnite na Ganeša,
hindujsko božanstvo s slonjo glavo. Na otroški zabavi.
Peljal vas bom na izlet po indijski podcelini,
kjer bomo odkrivali skrivnosti
jastogov tandoori, tortic z žafranom
in sladoleda iz tamarinde.
To je vaš prehod v Indijo.
Sem Erasmus Brumble, in to je "Ideal Home".
Ena izmed osnovnih sestavin pristne indijske kuhinje
je seveda naan, ploščati kruh.
Potreboval bom nekoga, da zvalja testo.
Heather … –Nisem Heather, ampak Whitney.
Nič hudega. Bill, mi pomagaš narediti
pasto iz tamarinde v tem možnarju?
Ne. Pojdimo v Taco Bell.
Ja! Taco Bell! –Rez!
Taco Bell! Taco Bell!
Hej. –Kaj?
Je to tvoja zabava? –Ja.
Imaš dva očeta?
Ne. Ne vem. Nekako.
Smetiš. –Pa kaj?
Tega ne počnemo.
Ojoj, bilo je izjemno.
Chelsea ima prihodnji teden rojstni dan.
Sijajno bi bilo, če bi prišla.
Odlično. –Ja?
Kar poskusite naju odgnati.
Spursi morajo delati, kar znajo najbolje.
Delati skupaj kot ekipa. Imajo Ginobilija,
Leonarda. Hvala, draga.
Ne poznam teh ljudi.
In ne vem, o katerem športu govoriš.
Po mojem o bejzbolu, ne? –Tam imajo žogico.
Vem.
Ne zanimava se za šport. –Ne.
Matervola!
Prvič so mi ga povlekli na to pesem.
Bila je …
Punca?
Ja. –Prsata?
Ravno smo dobili kavč. Lahko pojeste sladoled,
spijete pivo, počivate.
Funkcionalen je, moden, udoben. Kaj bi si še lahko želel?
Ni tako, kot v najini oddaji, ampak …
Ah, ne …
Hočem reči … No …
Ljudje smo različni, ne?
Svet bi bil pust, če bi bili vsi enaki.
Tako je. –Kajne?
Mojbog, oprostita. Bi raje …
Bi raje belo vino?
Ja. –Ja? Prav. Oprostita.
Videti so kot prijazna družina. Zgledajo srečni.
Raje sem zadet in živim v lepi hiši.
Potem se sanje res uresničijo.
Tista pesem se mi vrti po glavi.
Preklemana pesem.
Adijo. –Se vidiva jutri, Bill.
Prijazna fanta. Kako jima je ime?
Eden je Lantem. Lathem, Lathem!
Drugi pa … Ne vem.
Prav. V sosednji ulici sem parkiral.
Vse je bilo zasedeno.
Kreten!
Ne ti, on. Si dobro?
Ja.
Primi me za roko.
Ne.
Bill, primi me. –Nočem.
Skoraj bi te povozil. –Briga me!
Mene pa. Odrasel sem, ti pa si otrok!
Ubogal me boš! –Jebi se!
Kaj ti je?
Ne morem dihati. Ne morem dihati.
Potrebujem rešilec.
Vas stiska v prsih? –Ja.
Boš v redu?
Ne vem.
Krvni tlak je malce povišan,
drugega pa ne vidim.
Ste že imeli napad panike?
Ste že imeli napade panike ali tesnobe?
Ja.
Mislim, da me je infarkt,
pa se izkaže, da je tesnoba.
Torej ste že poklicali rešilec?
Ja. –Kolikokrat?
Mogoče devetkrat? Približno devetkrat.
Rešil si mu življenje!
Dobil boš kupon za odrešitev,
ko boš prišel pred nebeška vrata.
Streslo me je,
ko sem videl, da bi ga skoraj ubil.
Potem je sledilo kričanje in še tisto moje.
Kaj pa? –Panika.
Nisi poklical rešilca.
Ne.
Nerodno mi je bilo. Niti do bolnišnice nismo prišli.
Rekli so mi, naj se ne razburjam.
In smrt je bila znova ogoljufana.
Proč, senčna prikazen.
Kje so moje tablete?
Spij tekilo
in misli prijetne misli.
Ne morem.
Vsako noč sanjam apokalipso,
invazijo vesoljcev in ogromne cunamije.
Drage sanje imaš.
Jaz sanjam le, da sem gol in se mi smejijo.
Tudi jaz to sanjam.
Veš, enkrat
se boš moral odločiti, da boš srečen.
Nikoli več ne govori s tem glasom.
Zaspanci, pokonci.
Pridi, vstati je treba.
Pouk imaš. Si napisal referat?
Ja.
Mi poveš, kaj dela moja tableta proti tesnobi
v tvojem nahrbtniku?
Si jih vzel? –Ne.
Kje pa so? Stekleničke ni.
Nimam je. –Kaj si naredil z njimi?
Povej, dečko. To so resne zadeve.
Prodal sem jih fantu iz srednje šole.
Hvalabogu. –Hvalabogu?
Vsaj pojedel jih ni.
Kje si dobil to zamisel?
Kaj? –Od njegovega očeta. Od tvojega očeta.
No, ja, torej … Prav.
Zakaj si to storil?
Denar sem potreboval. –Za kaj?
Ti ne kupiva vsega, kar hočeš?
Potrebujem denar, če …
Kaj?
Če ne bom tukaj.
Če me bo odpeljala tista gospa Melissa.
Poslušaj me. Nikamor ne greš, prav?
Ne bom dovolil. Midva ne bova dovolila.
Poglej me.
Obljubiva. Razumeš?
Če obljubiš, da ne boš prodajal tablet …
Ti bova dala sto dolarjev na teden. –Ne. 50.
Prav.
Ne bom za sto.
Prav. Super! –Super!
To! Petko!
Bravo. –Rešili smo krizo.
Uspelo nama je.
Dobra večerja. Dobra.
Pridi, Bill.
Ne, ne boš me prisilil.
Torej, starši so me naučili reciklirati,
ker imajo radi mene in Zemljo.
Konec. –Lepo.
Hvala, Symphony. Naslednji bo Bill.
Živim s Paulom in Erasmusom.
Bill, občinstvo glej v oči.
Velja? In govori malce glasneje.
Živim s Paulom in Erasmusom. Nista moja očeta,
toda počneta vse stvari, ki jih počne oče.
Geja sta.
V stari časih so bili geji nezakoniti.
Ko govorite z gejem, ne smete uporabiti
določenih besed.
Nikoli ne recite "peder."
Ali "fafač." –Bill!
In nikoli, nikoli ne recite … –Bill, nehaj, prosim! Ne!
Ritošpik.
"V starih časih so bili geji nezakoniti." Res je.
"Ko govorite z gejem, ne smete uporabiti določenih besed.
Nikoli ne recite peder. Nikoli ne recite fafač."
Žal se šolskemu svetu
te okoliščine
ne zdijo enako smešne.
In to je povedal na glas? V razredu?
Vse do tiste besede in vključno z njo.
Je rekel "ritošpik"? Je rekel "ritošpik"?
"Nikoli ne recite ritošpik." –Gospoda!
Kje se je naučil teh izrazov?
No, ni nama v navadi,
da bi govorila takšne besede.
Razen če ni … Razen če niso v kontekstu.
Že vidim, kje jih jemlje.
To nerad pravim, toda ali se ne sprenevedate?
Na steni sem opazil besedo "felching",
ki se mi je zdela skrajno neprimerna za učence.
"Filcanje" piše.
Saj res, to je bolj smiselno.
"Felching" se pojavi šele v srednji šoli.
Meni ni všeč, zanj pa ne vem.
Kriv sem.
To so resne zadeve. –Halo? –Ja.
Spraševala sva se že, kdaj se boš oglasil.
Kako si, Angel? Kako si?
Povej mu, kako si, Bill.
Dobro. –Rad vidi, da ga kličeva Bill.
Bill? Res?
Tvoja mama je imela zelo rada angele.
Zato sva ti dala ime Angel.
Tako mu je še vedno ime.
V šoli je zelo priden.
Veliko prijateljev ima in …
Poveš očetu o svojih novih prijateljih, dečko?
Ne.
Zdi se mi, da si krasno.
Tudi meni je tukaj zelo dobro.
V cerkev hodim. Počutim se veliko bolje.
Jasne misli imam.
Velika novica je,
da je duhovnik zaprosil, da me prej izpustijo.
Pred silvestrovim bom zunaj.
Cerkev mi je priskrbela sponzorja v Arizoni.
Ko me izpustijo, bova odšla v Arizono,
kjer bova začela delati za župnika.
V Arizoni? –Ja.
Mislim, da bi morali upoštevati, kako se je fant
navadil na šolo v Santa Feju.
Veliko prijateljev ima.
V cerkvi imajo šolo. Spoznal bo nove prijatelje.
Mislim, da bi morali o tem dobro razmisliti.
Moj sin je.
Obema se zahvaljujem, ker sta zanj skrbela,
toda imam načrt.
Dober načrt.
In če bi rad ostal?
Vse je v redu in tako bo ostalo.
Bom moral iti? –Poglej …
Mi obljubiš, da si boš nekaj zapomnil
za vse večne čase, če ti povem?
Ja.
Nič ni večno.
Razen herpesa.
Kaj je herpes? –Paul …
Nočem trajnega skrbništva.
Zanima me le, ali lahko kako preložim,
da otrok ne bi šel z njim.
Končno ima nekaj stabilnosti. Tudi to mora šteti.
V državi ni sodišča,
ki bi ločilo otroka od starša.
Ni ga. Razen če otrok ni v nevarnosti.
Žal mi je, toda res nimaš nobenega argumenta.
No, hvala za telefonski klic,
ki me je stal 400 $, da si rekel ne.
Odjebi. –Era …
Vsi so bedaki!
Raje paziva, kako govoriva.
Zakaj? –Ker sva v klinčevi cerkvi.
Fanta skušam ločiti od njegovega kretenskega očeta.
Mogoče ti ne bo uspelo in ne boš dobil, kar si želiš.
Zakaj pa ne, Paul? –Ker te Bog sovraži.
Z nama bo čez praznike.
Prav?
Pridi. Zaigrajva.
To sem ti hotel predlagati. –Vem.
V Mehiki in številnih latinskoameriških državah
slavijo božični večer še bolj kot sam dan.
Doma rad pripravim okusno mehiško večerjo
iz svežih koruznih tamales,
svinjske pečenke in "bunuelos con cajeta" za sladico.
Pozneje se bomo udeležili tradicionalnega La Posadas,
ki pripoveduje zgodbo o Mariji in Jožefu,
ki sta v Betlehemu iskala zatočišče.
Nato bomo šli čez Atlantik na pravo angleško večerjo.
Ne, še naprej. Še dlje.
Čeden si.
Vzameš lahko eno darilo.
Lahko tri?
No, prav. –Prav.
Ja? –O, mojbog.
Ga je še kaj?
Zdaj pa harem.
In nebeški sij.
To je res očarljiva dežela.
Lepo!
Izpustili so te.
Ja. Srečen božič. –Srečen božič.
Živjo.
Me boš objel?
Priden.
Kako si? Si dobro? O, bog.
Absurdno je! –Tako pač je!
Ni šlo za trajen dogovor.
Zakaj to počneš? Bi me rad razjezil?
Bi rad, da čimbolj trpim?
Nehaj! Svet se ne vrti okoli tebe.
Ne, okoli fanta se vrti, ti pa mu skušaš
vzeti edini normalni božič v življenju,
in to sredi klinčeve noči!
Za to gre, kajne? Za spektakel!
Ne veš, da darila in vsi okraski tega sveta
ne naredijo božiča.
Za fantka že. –Ne. Božič je družina.
In jaz sem njegov oče.
Pozabil si, da sem jaz tvoj oče.
Res hočeš govoriti o tem? –Ne.
Vsaj to noč ostani, prosim.
Zakaj je glasba tako glasna?
Kaj!
Kričala sta. –Saj res.
Ja! Ja!
Ta božič bo nepozaben. Božiček je pohitel.
Verjel bom v Božička, če mi bo nosil takšna darila.
Super deska je.
Bi jutri imeli pravi zajtrk?
Imejmo brioš.
In še nekaj sladkega. Orehov kolač.
To pomeni: Paul, naredi brioš in orehov kolač.
Misliš, da ne vem? –Bi kdo kaj spil?
Bo?
Trezen sem. –Jaz tudi.
Za razliko od tebe bom to popravil.
Pil bom … –Vem.
Kaj? Kaj? Kaj je?
Ni ju.
Niti posloviti se nisem mogel.
Vem. Jaz tudi ne.
Prevozila sva 300 km. Rekel si, da boš prišel.
Več ur sva že tukaj.
Zgledava kot pedofila.
Samo še bel kombi manjka.
Opravičujem se. Normalna sva.
Bi sladkarijo?
Si dobro?
Zdi se mi, da si spet začel jemati.
Ne razumi me narobe. Tudi jaz sem oboževal kokain.
Govoriva o tem, kaj nama je skupno.
Prav, pa ne.
Pravim le, da poznam zelo dobro bolnišnico
za odvajanje v Tucsonu v Arizoni, če potrebuješ pomoč.
Veliko jih spet začne jemati, ampak hrana je odlična.
In skupinska srečanja so smešna. Halo?
Halo?
Naj premaknem orhidejo? –Ni treba.
Povsod je tako depresivno.
Misli, da mora dati naprej.
Kot bi imel kol v riti.
Kaj se dogaja? –Živjo.
Kaj se tukaj dogaja?
Bil sem v kuhinji in nenadoma sem postal žalosten.
Kajne? –Ja.
Tino me je tolažil.
Zakaj so vrata zaprta?
Ni to, Paul.
Zakaj so zaprta? –Nič se ni zgodilo.
Potrt sem, ker ni fanta.
Tudi jaz sem.
Saj ga sploh nisi hotel.
Kako lahko to rečeš?
Sram te bodi.
Veš, stalno me kritiziraš,
ampak jaz sem naredil svoje. Bil sem starš,
ti pa si se afnal.
Prav.
Pa saj je vseeno. Ne govoriva o otroku,
ampak o tistem.
Se dogaja, odkar si ga zaposlil?
Nisem se ga dotaknil. Nič se ni zgodilo.
Samo v oporo mi je bil. –Jaz sem ti v oporo.
Saj je vseeno, kaj se je tam zgodilo.
Že prej se je, priznal si.
S tistim vrtnarjem. Priznaj. –Ja, priznam.
No, spet se bo zgodilo.
Ne bo se.
Oba veva,
da nama že zelo dolgo ne gre.
Ko je prišel mali, sem se pretvarjal, da je vse …
V redu.
Toda ne morem se več. Ne gre.
Paul … –Poslušaj me.
Če bi umrl,
bi ti dal svoje srce.
Umrl bi, da bi ti lahko živel.
Toliko te ljubim.
Toliko te obožujem.
Mislim, da to veš. Veš.
Ampak ti je vseeno. –Ni mi.
Pa ti je. Tega ne prenesem več.
Nisem ti povedal,
ampak zadnjič me je poklicala Rachel Ray.
Kakšna je?
Menda je v redu. –Ni me ona.
Poklicali so me prijatelji, ki delajo njen šov.
Ponudili so mi službo v New Yorku.
Sprejel jo bom.
Tukaj sem skoraj končal.
Še knjige moram vzeti iz tvoje pisarne.
Sinoči sem jih spravil v škatle.
Hvala za pomoč.
Si šel na samoporjavitev?
Ne.
Jemima, pregovorila si me s smučanjem.
V petek pridem.
Ne, ne morem v četrtek, ker moram k odvetniku.
Neke neumnosti.
Ja. Vse torbe vzemi,
ne potrebujem jih.
Dobro, ker so moje.
Po mojem je tako najbolje za oba.
Dobro sva vozila.
Jutri pazi na tipa, ki bo položil ploščice.
Po mojem nama preveč zaračuna.
Briga me, kaj si misliš
o klinčevem tipu, prekleta pička!
Pa tako dobro ti je šlo.
Nikar me ne zapusti. Ne morem živeti brez tebe.
Ne odhajaj, ne odhajaj, prosim.
Ljubim te.
Močno upam, da ne govori meni.
Vozite naprej.
Fak!
Tokrat bo sodišče sprejelo predlog.
Otrok bo ostal v skrbništvu
Erasmusa Brumbla in Paula Morgana.
Priznati moram,
da sodniška melodrama zlakoti človeka.
Kako si? –Tudi jaz sem lačen.
Kaj bomo jedli?
Ne kuhajva večerje, izčrpan sem.
Bi kupili suši?
Suši iz trgovine je, kot bi se bog podelal na človeštvo.
Predstavlja vse, kar je narobe v tej deželi.
Še nikoli nisem jedel sušija iz supermarketa.
Razen če ni bilo pozno ponoči in sem bil pijan kot mamba
in se ne spomnim, kar je možno.
Lahko bi ga pripravil. Učil me je eden vodilnih
chefov za sušije.
Tisto je bila predstavitev v trgovini Williams-Sonoma
v Albuquerqueju. S tabo sem bil.
Tvoja različica dogodkov je tako običajna.
In resnična.
Zakaj ne bi skuhali makaronov?
Skušam se izogibati pšenici in mlečnim izdelkom, Paul.
Aja? Odkar si za kosilo pojedel popečeni sendvič s sirom?
To je nenehen boj. –To pa.
Zakaj me ne vprašata, kaj bi jedel za večerjo?
Ker predvidevava, da boš rekel Taco Bell.
Ne, še vedno mi je všeč,
ampak nocoj bi jedel nekaj drugega.
Res? –Kaj pa?
Jedel bi ledvično pečenko
s karameliziranimi jabolki in ingverjem.
Kaj za vraga? –Kaj, pizda?
Prav. Narediva mu ledvično pečenko.
In mogoče polento. S kozjim sirom.
O, bog, ustvarila sva pošast.
Jaz sem jo ustvaril. –Ne, ti si pošast.
In zdaj moram tekmovati z vama. Ljubi bog.
O, Jezus.
Tamle je klinčeva mavrica.
Scenarij in režija
Prevod - RETAiL
TVRip - Toyan Za HD priredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija